Problémy s početím potomka má v Česku až pětina párů. Může za to především odkládání těhotenství do pozdějšího věku matky, ale i civilizační choroby dané sedavým a stresujícím způsobem života - u obou pohlaví je míra neplodnosti téměř stejná. Lidé proto stále častěji končí na klinikách asistované reprodukce - data z roku 2020 ukazují více než dvojnásobný nárůst počtu dětí narozených ze zmrazených embryí za deset let. Co se při IVF cyklech vlastně děje a za jaké procedury klienti na cestě za rodičovstvím platí nemalé částky?
![](https://nfpropolis.cz/wp-content/uploads/2023/08/machac_ctverec.jpg)
MUDr. Štěpán Machač
![](https://nfpropolis.cz/wp-content/uploads/2023/08/Bojtosova_ctverec.jpg)
Ivana Bojtošová
IVF a asistovaná reprodukce - názor odborníka:
MUDr. Štěpán Machač
![](https://nfpropolis.cz/wp-content/uploads/2023/08/machac_ctverec-171x171.jpg)
Ročně se v Česku narodí kolem 100 000 dětí a kolem 5 % z nich je z asistované reprodukce. Za posledních deset let je počet cyklů IVF u českých pacientek zhruba stejný. ČR je ale v IVF velmocí, jezdí sem mnoho klientů ze zahraničí, proto se zde umělých oplodnění provádí stále víc. Co se však za posledních deset dvacet let změnilo, je určitě spektrum pacientů - dřív jsme léčili ženy se záněty, muže s problémy s plodností. Dnes se mnohem více potýkáme s věkem pacientek - s množstvím a kvalitou vajíček.
Věk a neúspěšné vztahy
Věk je nejzásadnější faktor ovlivňující právě množství a kvalitu vajíček. Do 35 se ještě usmíváme, kolem 37 už se trochu mračíme a od 40 již rozhodně.
Mysleli jsme si, že odkládání těhotenství souvisí především s kariérou, ale ukazuje se, že jde spíše o problém vztahový, čili o neúspěšné hledání partnera. Možnost jak tomuto častému problému předcházet je nechat si včas zmrazit vajíčka. Z těch žen, co si takto vajíčka zmrazí, je pak využije cirka 20 %.
Doporučený postup, když to nejde
Pokud je ženě do 35 let a snaží se více než rok, stačí jít ke gynekologovi, nechat si nabrat hormonální profil, zjistit, zda má průchodné vejcovody a ovuluje. Muž by měl jít samozřejmě na spermiogram. Pokud se zjistí potíže, buď se odstraní, nebo pár směřuje na kliniku asistované reprodukce.
U žen nad 35 let je možná lepší jít rovnou na kliniku asistované reprodukce. U této vyšší věkové kategorie zkracujeme tu přirozenou dobu snažení na jeden rok. Na klinice se stanoví diagnóza páru, často jde o kombinaci ženských a mužských faktorů. U žen jde o hormonální potíže, neprůchodnost vejcovodů, anovulaci či věk a s ním spojený problém nekvalitních vajíček či jejich nízkého počtu. U mužů pak špatná pohyblivost, množství či morfologie spermií. Někdy do hry vstupuje i mnoho neznámých.
Na výběr je celá škála procedur: prostá časovaná soulož při podpořené ovulaci, nebo intrauterinní inseminace, kdy se vezme sperma, zkoncentruje se a zkrátí se cesta spermií k vajíčku zavedením do dělohy v den ovulace. Není moc úspěšná, jen cca 10-12 %. Následuje IVF, metoda stará již přes 50 let.
IVF (in vitro fetilizace)
IVF je jedna z metod asistované reprodukce, která se používá při léčení neplodnosti. Je to mimotělní oplodnění s vlastními vajíčky.
Po hormonální kúře odebereme v krátké narkóze vajíčka ženy. Ta jsou pak oplozena vybranými spermiemi, jež se vpraví injekčně přímo do vajíčka. Když následně dojde k oplození (nestane se tak u všech vajíček!), vzniknou embrya a to nejživotaschopnější se pak vloží do dělohy (embryotransfer - ET). Část embryotransferů se provádí i s rozmraženými embryi (tzv. kryoembryotransfer - KET). Dnes se zavádí většinou jedno embryo.
Na klinice samozřejmě řešíme i metody s darovanými pohlavními buňkami či náhradní mateřství. To je dost diskutované téma, ale pro nás spíše okrajové stran počtu případů. Je však důležité náhradní mateřství rozumně právně ošetřit, rozhodně ne zakazovat - j to metoda velice úspěšná. Existuje i možnost transplantace dělohy, ale je to metoda náročná a neefektivní.
Děti z IVF
Jsou těhotenství z IVF rizikovější? Někdy ano a jindy nikoli. Určitě ano v případě endometriozy, srůstů či předchozích operací, stejně tak u žen nad 45 let, které jsou už na hraně schopnosti donosit dítě.
Co se týče zdraví dětí, může být ovlivněno vyšším věkem rodičů, kteří IVF podstupují. Ale žádné studie zdravotní rizika u dětí z asistované reprodukce zatím nepotvrdily. “Děláme” stejné děti jako ty z přirozeného početí. Už máme data i o školních dětech, sledujeme behaviorální faktory a žádné rozdíly a rizika prokázány nebyly. V tomto je k dispozici opravdu hodně dat. Víme třeba, že děti z rozmražených embryí mají vyšší porodní váhu.
Medicína i komerce
Asistované reprodukce je právoplatnou součástí medicíny, která léčí neplodnost. Zároveň jsme bráni jako ta komerčnější část medicíny - konkurenčních klinik je tu mnoho a přichází k nám hodně zahraniční klientely. Někde se taky nabízejí metody, které nejsou prokazatelně přínosné a celý proces je dál komercializuje.
Myslím, že bychom měli jít směrem diskuze a regulací, spíše než zákazů a příkazů. Ve Velké Británii je třeba regulační úřad, který klientům vysvětluje, jaké metody jsou skutečně přínosné a které jsou spíše byznys. Mají na to tkový semafor. V Holandsku je restriktivnější přístup, kdy se nesmí připlácet za žádné služby navíc a z pojištění se hradí jen úplně základní IVF. A tak 30 % Holanďanů jezdí do Belgie, kde je povoleno všechno. To pak nedává úplně smysl.
Vzdělávejme nejen o antikoncepci
Myslím, že je na čase trochu otočit diskurz ohledně početí. I ve školách a rodinách. Desetiletí se bavíme hlavně o tom, jak neotěhotnět v příliš mladém věku a stálo by za to se taky bavit o tom, že je dobré otěhotnět do určitého věku.
IVF a asistovaná reprodukce - zkušenost jedné z vás:
Ivana Bojtošová
![](https://nfpropolis.cz/wp-content/uploads/2023/08/Bojtosova_ctverec-171x171.jpg)
Kamarád mě po letech trápení ponoukl, abych navštívila jiné pracoviště. Tam mi na endometriozu hned přišli. Diagnostika v mém případě trvala skoro deset let, což není u endometriozy žádnou výjimkou. Lékaři mi také hned sdělili, že rozhodně přirozeně neotěhotním a budu muset jít na umělé oplodnění. Byla jsem z toho docela vyklepaná, protože do té doby jsem o dítěti neuvažovala a najednou jsem věděla, že když už, nepůjde to snadno. Doktorka mi řekla, ať na nic nečekám.
První dvě IVF nevyšly
Dnes mám po už po dvou neúspěšných IVF a hlavní moje zkušenost je, jak moc může být přístup každé kliniky jiný. Musíte se na daném pracovišti cítit dobře, ne jen jako číslo.
V první klinice jsme se jako číslo cítila a ještě jako číslo “s tou diagnozou navíc”. Ve druhé klinice ke mě přistupovali mnohem zevrubněji, nebrali mě jen jako ženu s endometriózou.
A jak IVF probíhá? U každé ženy je to jiné, ale většinou jako první nastává stimulace vaječníků a odebrání oocytů. V rámci stimulace existují tzv. krátké a dlouhé protokoly, buď si pícháte injekce 10 dnů nebo až měsíc, vše samozřejmě závisí na Vaší situaci a rozpisu od lékaře. U druhého IVF jsem měla i genetiku, která se běžně dělá až od třetího pokusu.
Po několika dnech od odběru oocytů a oplodnění spermií (většinou vpichem přímo do vajíčka, tzv. ICSI) následuje transfer nejvitálnějšího embrya do těla ženy. Nebo se embrya zamrazí a následuje takzvaný KET, kdy se později rozmrazí a přenesou do těla ženy.
Účinky hormonů
Napětí doma během IVF cyklů zase tolik nebylo, na hormony reaguje moje tělo totiž docela dobře. Vím, že některé ženy jsou vzteklé, plačtivé nebo unavené. Ke konci stimulace je myslím pro všechny náročné být oteklé (tělo zadržuje vodu), mít na břiše modřiny. Čím déle jsem si hormony píchala, tím to pro mě bylo těžší a bolestivější.
Všechny pokusy při prvním IVF byly neúspěšné, dokonce se nepodařilo rozmrazit jedno z embryí. Při druhém IVF bylo vše příjemnější. Cítila jsem na sobě po transferu příznaky těhotenství, pak jsem ale na táboře, kde jsme se starala o dvanáct dětí, dost onemocněla, odešel mi hlas, brala jsem různé léky. Za tři dny jsem sice byla zdravá, ale najednou jsem přesně věděla, že už těhotná nejsem.
Když jsem přijela po potratu z tábora domů, musela jsem se na pár dnů izolovat a šla jsem i na plánovanou psychoterapii, která mi moc pomohla.
Tělo a hlava
Kamarádky mi říkají, že o umělém oplodnění i nemoci mluvím tak nějak odosobněně, jakoby o někom jiném. Je to asi můj mechanismus, jak zůstat v klidu.
Moje psychoterapeutka mi říkala, že mám naprosto odpojené tělo od hlavy. Trochu se bojím, co se stane, když to propojím. Mám taky štěstí ne perfektní doktorku, ptá se mě, jak se cítím. Bavily jsme se i o tom, co dál chci. Teď si chci hlavně dát do pořádku střeva a metabolismus, trochu zhubnout a odpočinout si.
Přinášíme vám osobní svědectví i odborné pohledy, které jsou nejen informativní a obohacující, ale taky podpůrné. Protože je fajn si někdy připomenout, že v tom nejsme samy.
REPRODUKTOR
Témata dalších rozhovorů
Endometrióza
IVF a asistovaná reprodukce
Hysterektomie
Ztráta miminka
Porodnické násilí
První menstruace, menarché
Porody doma a porodní centra
Bonusový rozhovor
Sexualita v mateřství
Kojení
Antikoncepce
Sexualita 50+++
![](https://nfpropolis.cz/wp-content/uploads/2024/08/EZROVA3_CB-1536x1024.webp)